ДОДАТОК IV- ЗАГАЛЬНІ УМОВИ
Зміст
Преамбула

Розділ I - Загальні положення і принципи
Стаття 1 - Визначення термінів
Стаття 2 - Обчислення строків для рішень Комісії
Стаття 3 - Загальні принципи
Стаття 4 - Дотримання норм законодавства Союзу та національного законодавства
Стаття 5 - Забезпечення рівності чоловіків і жінок і недопущення дискримінації
Стаття 6 - Сталий розвиток
Стаття 7 - Принцип партнерства

Розділ II - Складання програми
Стаття 8 - Географічне охоплення
Стаття 9 - Зміст Програми і тематична концентрація
Стаття 10 - Затвердження і внесення змін до Програми
Стаття 11 -Місцевий розвиток під керівництвом громади, плани спільних дій та комплексні територіальні інвестиції
Стаття 12 - Відбір операцій
Стаття 13 - Дозволи та схвалення
Стаття 14 - Бенефіціари

Розділ III – Моніторинг, оцінка та технічна допомога
Підрозділ 1: Моніторинг
Стаття 15 - Створення і склад Моніторингового комітету
Стаття 16 - Функції Моніторингового комітету
Стаття 17 – Звітність
Стаття 18 - Щорічне оглядове засідання
Стаття 19 - Передача даних
Стаття 20 - Інформація та комунікація
Підрозділ 2: Оцінка
Стаття 21 – Принципи оцінки та спеціальні оцінки
Підрозділ 3: Технічна допомога
Стаття 22 - Ціль
Стаття 23 - Гранична сума

Розділ IV - Правомірність витрат і тривалість операцій

Стаття 24 - Принципи прийнятності
Стаття 25 - Встановлені терміни
Стаття 26 - Форми підтримки; форми грантів та відшкодування надходжень
Стаття 27 - Фіксовані ставки для непрямих витрат і витрат на персонал
Стаття 28 - Нецільові витрати
Стаття 29 - Відповідність вимогам залежно від місця розташування
Стаття 30 - Особливі правила щодо відповідності для певних категорій витрат
Стаття 31 - Операції, що генерують чистий дохід
Стаття 32 - Тривалість операцій

Розділ V – Закупівлі, що здійснюються бенефіціарами з країни-партнера ЄІС
Стаття 33 - Відповідні правила закупівель
Стаття 34 - Правила щодо національної приналежності та походження
Стаття 35 - Права інтелектуальної власності

Розділ VI – Управління, контроль та призначення
Підрозділ 1: Призначення і функції органів програми
Стаття 36 - Призначення органів
Стаття 37 - Функції керуючого органу
Стаття 38 - Спільний секретаріат
Стаття 39 - Функції органу з сертифікації
Стаття 40 - Функції аудиторського органу
Стаття 41 - Функції органів країни-партнера ЄІС
Підрозділ 2: Управління та контроль
Стаття 42 - Загальні принципи систем управління та контролю
Стаття 43 - Спільне управління та обов'язки
Стаття 44 - Обов'язки країни-партнера ЄІС
Стаття 45 - Повноваження та обов'язки Комісії
Стаття 46 - Співпраця між Комісією та аудиторським органом
Стаття 47 - Пропорційний контроль за Програмою

Розділ VII - Основа для розрахунку та інтенсивність допомоги
Стаття 48 - Основа для розрахунку допомоги ЕФРР або ЄІС
Стаття 49 - Інтенсивність допомоги

Розділ VIII - Фінансовий менеджмент, знімання зобов'язань, ревізія та прийняття рахунків, закриття та фінансові коригування
Підрозділ 1: Зобов'язання та платежі
Стаття 50 - Бюджетні зобов'язання
Стаття 51 - Загальні правила для здійснення виплат
Стаття 52 - Загальні правила для розрахунку проміжних виплат та виплати кінцевого залишку
Стаття 53 - Заявки на здійснення виплати
Стаття 54 - Строки подання проміжних заявок на здійснення виплати та строки їх виплати
Стаття 55 - Виплата бенефіціарам
Стаття 56 - Використання євро
Стаття 57 - Попереднє фінансування
Стаття 58 - Переривання строку виплат і зупинення виплат
Підрозділ 2: Знімання зобов'язань
Стаття 59 - Принципи
Стаття 60 - Крайній строк для знімання зобов'язань
Стаття 61 - Винятки щодо знімання зобов'язань
Стаття 62 - Процедура
Підрозділ 3: Рахунки
Стаття 63 - Підготовка, подання, розгляд і затвердження рахунків
Стаття 64 - Наявність документів
Підрозділ 4: Фінансові коригування і відшкодування з боку країн-учасників
Стаття 65 - Обов'язки країн-учасників
Стаття 66 - Повідомлення про невідповідності
Стаття 67 - Відшкодування
Підрозділ 5: Фінансові коригування Комісії
Стаття 68 - Обсяг, критерії та процедура
Стаття 69 - Зобов'язання країн-учасників

Розділ IX - Припинення участі та проблеми реалізації
Стаття 70 - Непідписання цієї Угоди про фінансування
Стаття 71 - Проблеми реалізації

Розділ X - Прикінцеві положення
Стаття 72 - Консультації між країнами-учасниками та Комісією
Стаття 73 - Внесення змін до цієї Угоди про фінансування
Стаття 74 - Зупинення дії цієї Угоди про фінансування
Стаття 75 - Припинення дії цієї Угоди про фінансування
Стаття 76 - Механізми врегулювання спорів

Преамбула
(1)	Відповідно до статті 7(7) Регламенту ЄІС, якщо існує потреба в ефективнішому здійсненні заходів на загальне благо Союзу та країн-партнерів у таких сферах, як транснаціональне співробітництво, ЄІС може бути об'єднаний разом з фінансуванням в рамках інших відповідних регламентів Союзу. У такому випадку Комісія має вирішити, який єдиний набір правил має застосовуватись до реалізації.
(2)	Для досягнення мети об'єднання ЄІС разом з іншим фінансуванням, що здійснюється Союзом, слід належним чином враховувати положення Регламенту (ЄС) № 1299/2013 ("Регламент ЄТС"), актів, прийнятих у зв'язку з ним, Регламенту (ЄС) № 1303/2013 (Регламент про загальні положення "РЗП") та актів, прийнятих у зв'язку з ним, що безпосередньо застосовуються до такого іншого фінансування, що здійснюється Союзом, для цієї Угоди про фінансування.
(3)	Реалізація Програми Interreg V-B Danube; номер CCI 2014TC16M6TN001, далі за текстом – "Програма", має здійснюватися під спільним керівництвом. Отже, відповідальними за реалізацію, керівництво та контроль за реалізацією Програми є Комісія  та Угорщина, як держава-член, в якій розташований керуючий орган, далі за текстом – "держава-член".
(4)	Відповідно до статті 3 Особливих умов, положення цих Загальних умов доповнюють положення основних актів, перелічених у статті 1 (2) Особливих умов, та актів, прийнятих на їхній основі. Програмні органи в державі-члені зобов'язані дотримуватись всіх положень основних актів, навіть якщо в цих Загальних умовах відсутні конкретні посилання на всі їхні положення.
(5)	Державні та інші органи країни-партнера ЄІС мають надавати підтримку державі-члену у виконані її обов'язків і віддано співпрацювати з окремими програмними органами, зокрема у випадках, коли лише держані та інші органи країни-партнера ЄІС можуть виконувати завдання на своїй території.
(6)	Мета цих Загальних умов полягає у викладенні правил реалізації Програми, як описано в Додатку I, а також визначенні прав та обов'язків країни-партнера ЄІС та Комісії, відповідно, у виконанні цих завдань.
(7)	Ці Загальні умови застосовуються до зобов'язань країни-партнера ЄІС, пов'язаних лише з внеском Союзу або в поєднанні з національним співфінансуванням країни-партнера ЄІС.
(8)	Країна-партнер ЄІС залишається відповідальною за надання підтримки програмним органам держави-члена у виконанні її зобов'язань відповідно до чинного законодавства ЄС, навіть якщо країна-партнер ЄІС передоручає виконання певних завдань іншим суб'єктам, визначеним у Програмі. Комісія, зокрема, залишає за собою право призупинити платежі, а також зупинити та/або припинити дію цієї Угоди про фінансування на підставі дій, бездіяльності та/або обставин будь-якого визначеного суб'єкта.

Розділ I - Загальні положення і принципи
Стаття 1 - Визначення термінів
1.	Терміни, що вживаються у цих Загальних умовах, мають такі визначення:
(a)	"Країна-партнер ЄІС" – один з бенефіціарів, зазначених у Додатку I до Регламенту ЄІС;

(b)	"Країни-учасники" – країна-партнер ЄІС спільно з державами-членами, які беруть участь у багаторічній програмі транснаціонального співробітництва, спільно складеній країнами-учасниками;

(c)	"Програма" – спільна програма транснаціонального співробітництва;

(d)	"Органи" – публічно-правові організації або органи країни-партнера ЄІС або держави-члена на національному, регіональному або місцевому рівні;

(e)	"Угода про фінансування" – однорічна або багаторічна угода, укладена між Комісією та країною-партнером ЄІС, а також державою-членом, в якій розміщений керуючий орган;

(f)	"Орган публічного права" – у країні-партнері ЄІС, відповідно до національного законодавства, органи, що еквівалентні тим, які є в державах-членах (див. пункт (о) пункту 2 нижче);

(g)	"Суб'єкт господарської діяльності" – будь-яка фізична або юридична особа або інший суб'єкт, який бере участь у здійсненні операції в рамках Програми, за винятком держави-члена або країни-партнера ЄІС, що використовують свою прерогативу як органа державної влади;

(h)	"Допомога ЄФРР" – підтримка Програми з боку Союзу від Європейського фонду регіонального розвитку;

(i)	"Допомога ЄІС" – підтримка України з боку Союзу в рамках Програми за рахунок статті бюджету ЄС на 2016 рік: ЄІС – Східне партнерство – Скорочення рівня бідності та сталий розвиток, Виконавче Рішення Комісії C(2016)4719.

2.	Для цілей цих Загальних умов застосовуються визначення, наведені в статті 2 РЗП, якщо вони не були адаптовані відповідно до пункту 1, та, зокрема:
(j)	"Складання програми" – процес організації, прийняття рішень та розподілу фінансових ресурсів у декілька етапів із залученням партнерів відповідно до статті 5, призначений для реалізації на багаторічній основі спільних дій Союзу та держав-членів для досягнення цілей стратегії Союзу із розумного, стійкого та інклюзивного зростання;

(k)	"Операція" – проект, контракт, дія або група проектів, відібраних Спільним моніторинговим комітетом або організацією-замовником Програми, або що належать до їхньої сфери відповідальності, і які сприяють досягненню цілей;

(l)	"Бенефіціар" – державний або приватний орган, відповідальний за ініціювання або ініціювання та здійснення операцій;

(m)	"Угода про партнерство" – документ, підготовлений державою-членом із залученням партнерів відповідно до підходу багаторівневого управління, в якому окреслені стратегії, пріоритети та механізми такої держави-члена для дієвого та ефективного використання європейських структурних та інвестиційних фондів з метою реалізації стратегії Союзу із розумного, стійкого та інклюзивного зростання, і який затверджується Комісією за результатами оцінки та діалогу з відповідною державою-членом;

(n)	"Державні видатки" – будь-який державний внесок у фінансування операцій, джерелом якого є бюджет національних, регіональних або місцевих органів державної влади, бюджет Союзу, пов'язаний з допомогою ЄІС, бюджет органів публічного права чи бюджет об'єднань органів державної влади або органів публічного права;

(o)	"Орган публічного права" – орган у державі-члені, який регулюється публічним правом відповідно до змісту пункту 4 статті 2(1) Директиви 2014/24/EU Європейського Парламенту і Ради та будь-яке Європейське об'єднання територіального співробітництва (ЄОТС), створене відповідно до Регламенту (ЄС) № 1082/2006 Європейського парламенту і Ради, незалежно від того, вважається ЄОТС органом публічного права чи органом приватного права згідно з відповідними національними імплементуючими положеннями;

(p)	"Документ" – паперовий або електронний носій, на якому міститься інформація, що стосується цієї Угоди про фінансування;

(q)	"Звітний рік" – період з 1 липня по 30 червня, за винятком першого звітного року періоду дії програми, щодо якого він означає період з дати початку правомірності видатків до 30 червня 2015 року; підсумковий звітний рік триває з 1 липня 2023 року по 30 червня 2024 року;

(r)	"Фінансовий рік" – період з 1 січня по 31 грудня;

(s)	"Невідповідність" – будь-яке порушення законодавства Союзу, або національного законодавства, що стосується його застосування, що виникає внаслідок дій або бездіяльності суб'єкта господарської діяльності, який бере участь у здійсненні допомоги ЄФРР або ЄІС, і яке має або буде мати негативний вплив на бюджет Союзу у вигляді внесення невиправданої видаткової статті до бюджету Союзу;

(t)	"Системна невідповідність" – будь-яке порушення, яке може мати повторюваний характер, з високою ймовірністю виникнення в подібних типах операцій, яке виникає унаслідок серйозного недоліку в ефективному функціонуванні системи управління та контролю, включаючи незапровадження відповідних процедур відповідно до цього Регламенту та правил Фонду;

(u)	"Серйозний недолік в ефективному функціонуванні системи управління та контролю" – недолік, який потребує істотних поліпшень в системі, який наражає допомогу ЄФРР або ЄІС на значний ризик порушень, та існування якого є несумісним з аудиторським висновком без застережень про функціонування системи управління та контролю;

(v)	"Правила Фонду" – конкретні положення Регламенту (ЄС) № 1303/2013 Європейського Парламенту і Ради від 17 грудня 2013 року , що застосовуються до Регламенту (ЄС) № 1299/2013 Європейського Парламенту і Ради (Регламент про Європейське територіальне співробітництво "Регламент ЄТС") і Регламенту (ЄС) № 1301/2013 Європейського Парламенту і Ради.

3.	Посилання в цій Угоді про фінансування на положення РЗП, Регламенту ЄТС та актів, прийнятих на їхній основі, розглядаються як такі, що також стосуються, у відповідних випадках, «Країни-партнера ЄІС", "Країн-учасників" та "Допомоги ЄФРР» або "Допомоги ЄІС», як це визначено в пункті 1.
Стаття 2 - Обчислення строків для рішень Комісії
Якщо, відповідно до статті 10(2) і (5) цієї Угоди або статті 107(2) і 108(3) РЗП, для Комісії встановлено строк прийняття або зміни рішення за допомогою імплементуючого акту, цей строк не включає період, який починається з дати, що настає за датою надсилання Комісією своїх зауважень державі-члену, та триває до тих пір, поки держава-член не відреагує на зауваження.
Стаття 3 - Загальні принципи
1.	Допомога ЄІС має забезпечувати підтримку країні-партнеру ЄІС з метою подальшого просування у напрямку території спільного процвітання і добросусідства за участю Союзу та країни-партнера ЄІС шляхом розвитку особливих відносин, заснованих на співробітництві, мирі та безпеці, взаємній відповідальності та спільних зобов'язаннях щодо універсальних цінностей демократії, верховенства права та дотримання прав людини згідно з положеннями Договору про Європейський Союз.
Союз підтримує, розвиває і зміцнює цінності свободи, демократії, універсальності, неподільності та дотримання прав людини та основних свобод, а також принципи рівності і верховенства права, на яких він заснований, шляхом діалогу і співробітництва з третіми країнами, а також відповідно до принципів міжнародного права. Відповідно, фінансування в рамках цього Регламенту має відповідати таким цінностям і принципам, а також зобов'язанням Союзу відповідно до міжнародного права, з урахуванням відповідних політик і позицій Союзу.
2.	Допомога ЄІС спрямована, зокрема, на таке:
a)	зміцнення субрегіонального, регіонального співробітництва, а також співробітництва в межах програми європейського сусідства, в тому числі у формі транснаціональних програм.
b)	сприяння взаєморозумінню і двосторонньому співробітництву у сфері регіональної політики, щодо методів розробки та впровадження регіональних політик, включаючи багаторівневе управління та партнерство, з особливим акцентом на розвитку неблагополучних районів і територіальному співробітництві, створюючи, тим самим, канали зв'язку і розширюючи обмін інформацією між національними, регіональними та місцевими органами влади, соціально-економічними суб'єктами та громадянським суспільством;
c)	підтримка та активізація участі місцевих і регіональних органів влади в регіональному співробітництві та відповідних структурах управління, підтримання та розробка заходів щодо нарощування потенціалу та сприяння зміцненню регіональних економіко-підприємницьких мереж;
d)	докладання зусиль для розвитку регіональних елементів, таких як транспорт, енергетика, комунікаційні мережі, культура, освіта, туризм, охорона здоров'я, які мають стосунок до регіонального співробітництва.
3.	Комісія і країни-учасники мають забезпечувати, з урахуванням особливостей кожної держави-члена та країни-партнера ЄІС, щоб допомога ЄІС узгоджувалась з відповідними політиками, горизонтальними принципами, зазначеними в статтях 3, 5 і 6, а також пріоритетами Союзу, і щоб вона була доповненням до інших інструментів Союзу.
4.	Допомога ЄІС має здійснюватися в тісній співпраці між Комісією, державою-членом і країною-партнером ЄІС відповідно до принципу субсидіарності.
5.	Країни-учасники на відповідному територіальному рівні, відповідно до їхньої інституційної, правової та фінансової основи, а також органи, призначені ними для цієї мети, є відповідальними за підготовку та реалізацію Програми і виконання своїх завдань у співпраці з відповідними партнерами, зазначеними в статті 7, відповідно до цієї Угоди про фінансування.
6.	Механізми реалізації та використання допомоги ЄІС і, зокрема, фінансових та адміністративних ресурсів, необхідних для підготовки та реалізації Програми, щодо моніторингу, звітності, оцінки, управління та контролю, мають відповідати принципу пропорційності, враховуючи рівень підтримки, що надається, і мають враховувати загальну мету, що полягає у зменшенні адміністративного навантаження на органи, що беруть участь в управлінні та контролі за виконанням Програми.
7.	Комісія і країни-учасники забезпечують координацію між цією Програмою та іншими програмами ЄІС, а також між ЄФРР та іншими відповідними політиками, стратегіями та інструментами Союзу, включаючи ті, що входять в межі зовнішньої діяльності Союзу, відповідно до своїх обов'язків. 
8.	Частина бюджету Союзу, що виділяється на допомогу ЄІС, реалізовується в рамках спільного управління між державою-членом і Комісією відповідно до статті 59 Регламенту (ЄС, Євратом) № 966/2012 Європейського Парламенту і Ради("Фінансовий регламент");
9.	Комісія і країни-учасники мають дотримуватися принципу раціонального управління фінансами відповідно до статті 30 Фінансового регламенту.
10.	Комісія і країни-учасники мають забезпечувати ефективність допомоги ЄІС у процесі підготовки і реалізації у частині, що стосується моніторингу, звітності та оцінки.
11.	Комісія і країни-учасники мають виконувати свої відповідні функції щодо допомоги ЄІС з метою зменшення адміністративного навантаження на бенефіціарів.
Стаття 4 - Дотримання норм законодавства Союзу та національного законодавства
Операції, що здійснюються на основі підтримки ЄІС, мають відповідати нормам чинного законодавства Союзу і національного законодавства, що стосується його застосування ("чинне законодавство").
Стаття 5 - Забезпечення рівності між чоловіками та жінками і недопущення дискримінації
Комісія і країни-учасники мають забезпечувати врахування і пропагування рівності між чоловіками та жінками, а також інтеграції гендерних аспектів у підготовці та реалізації Програми, включаючи щодо моніторингу, звітності та оцінки.

Комісія і країни-учасники мають вживати відповідних заходів для запобігання будь-якій дискримінації за ознакою статі, расового чи етнічного походження, релігії чи переконань, інвалідності, віку чи сексуальної орієнтації у процесі підготовки та реалізації Програми. Зокрема, в ході підготовки та реалізації Програми має братись до уваги доступність для людей з обмеженими можливостями.
Стаття 6 - Сталий розвиток
Досягнення цілей допомоги ЄІС здійснюється відповідно до принципу сталого розвитку і сприяння з боку Союзу у досягненні цілі збереження, захисту та поліпшення якості навколишнього середовища, як це передбачено в статтях 11 і 191(1) Договору про функціонування Європейського Союзу (ДФЄС), з урахуванням принципу "забруднювач платить".

Комісія і країни-учасники мають забезпечувати просування вимог щодо захисту навколишнього середовища, ефективного використання ресурсів, пом'якшення наслідків зміни клімату та адаптації, біорізноманіття, протидії лихам і запобігання та управління ризиками у процесі підготовки та реалізації Програми.
Стаття 7 - Принцип партнерства
1.	Країни-учасники організовують для Програми партнерство з компетентними регіональними та місцевими органами влади відповідно до своєї організаційно-правової основи. До партнерства також входять такі партнери:
(a)	компетентні міські та інші державні органи;
(b)	економічні та соціальні партнери; і
(c)	відповідні органи, що представляють громадянське суспільство, включаючи екологічних партнерів, неурядові організації, а також органи, відповідальні за сприяння соціальній інтеграції, гендерній рівності та недопущення дискримінації.
Країни-учасники можуть також залучати Європейські об'єднання територіального співробітництва, що здійснюють свою діяльність в районі, що охоплюється програмою, та органи, які беруть участь в розробці або реалізації макрорегіональної стратегії або стратегії морського басейну в районі, що охоплюється програмою, включаючи координаторів у пріоритетних зонах для макрорегіональної стратегії.

У випадку створення державними органами, економічними та соціальними партнерами, а також органами, що представляють громадянське суспільство, "парасолькової" організації, вони можуть висувати одного представника для представлення поглядів "парасолькової" організації у партнерстві.

2.	Відповідно до підходу багаторівневого управління, партнери, що зазначені в пункті 1, залучаються країнами-учасниками до підготовки звітів про стан реалізації та до всього процесу підготовки і реалізації Програми, в тому числі шляхом участі в роботі моніторингового комітету для Програми відповідно до статті 15.
3.	Делегований Регламент Комісії (ЄС) № 240/2014 застосовується, з урахуванням відповідних змін, на різних елементах складання програми, зазначених в пункті 2.

Розділ II - Складання програми
Стаття 8 - Географічне охоплення
У Програму включається перелік регіонів, що відповідають вимогам, який має такий вигляд:

(a)	регіони другого рівня держав-членів відповідно до Номенклатури територіальних одиниць для цілей статистики (NUTS), які перелічені в Додатку III до Виконавчого Рішення Комісії 2014/388/EU від 16 червня 2014 року, забезпечуючи при цьому безперервність такого співробітництва в більших пов'язаних районах на основі попередніх програм, беручи до уваги, де це доцільно, макрорегіональні стратегії та стратегії морського басейну;
(b)	регіони другого рівня в країні-партнері ЄІС відповідно до Номенклатури територіальних одиниць для цілей статистики (NUTS) або, у разі відсутності класифікації NUTS, еквівалентні райони, перелічені в інформаційних цілях у Додатку III до Виконавчого рішення Комісії 2014/388/EU, а також викладені в Програмі, яка затверджується Комісією.
Стаття 9 - Зміст Програми і тематична концентрація
1.	Розробка Програми здійснюється відповідно до принципу партнерства, як зазначено в статті 7, і відповідно до статті 8 Регламенту ЄТС.

2.	Тематичні цілі Програми узгоджуються між країнами-учасниками для кожного кордону або групи кордонів на основі тематичних цілей, визначених у частині першій статті 9 РЗП.

3.	Тематичні пріоритети допомоги ЕФРР або ЄІС визначені в статті 5 Регламенту (ЄС) № 1301/2013 і в статті 7 (1)(b) Регламенту ЄТС.

4.	Не менше 80% від відрахування ЕФРР на цю транснаціональну програму зосереджується на не більше, ніж чотирьох тематичних цілях, визначених у частині першій статті 9 РЗП.
Стаття 10 - Затвердження і внесення змін до Програми
1.	Комісія здійснює оцінку узгодженості програм із Регламентом про загальні положення та Регламентом ЄТС, а також правилами Фонду, їхнього ефективного внеску в досягнення окремих тематичних цілей і пріоритетів Союзу, що є специфічними для ЄТС і ЄФРР, і, залежно від залучення відповідних держав-членів, також узгодженості з Угодою про партнерство, з урахуванням відповідних рекомендацій для конкретних країн, прийнятих відповідно до статті 121(2) ДФЄС, і відповідних рекомендацій Ради, прийнятих відповідно до статті 148(4) ДФЄ, а також здійснює попередню оцінку. Предметом оцінки є, зокрема, адекватність стратегії програми, відповідних завдань, показників, цілей та розподілу бюджетних коштів.

2.	Комісія вносить свої зауваження протягом трьох місяців з дати представлення програми. Країни-учасники надають Комісії всю необхідну додаткову інформацію і, в разі необхідності, здійснюють перегляд запропонованої програми.

3.	Європейський інвестиційний банк (ЄІБ) може на прохання країн-учасників брати участь в підготовці, а також у заходах, пов'язаних з підготовкою операцій.

4.	Перед затвердженням Програми Комісія може звернутися до ЄІБ за консультаціями.

5.	Запити щодо внесення змін до Програми, що подаються країнами-учасниками, мають бути належним чином обґрунтовані та, зокрема, повинні містити відомості про очікуваний вплив змін до програми на реалізацію стратегії Союзу із розумного, стійкого та інклюзивного зростання і досягнення конкретних цілей, визначених у програмі, з урахуванням Регламенту про загальні положення та Регламенту ЄТС, горизонтальних принципів, зазначених у статтях 5, 6 і 7, а також Угоди про партнерство. Ці запити мають супроводжуватися переглянутої програмою. До внесення змін до Програми застосовуються пункти 3 і 4.
Стаття 11 -	Місцевий розвиток під керівництвом громади, плани спільних дій та комплексні територіальні інвестиції
1.	В рамках Програми можуть здійснюватись заходи
a)	з місцевого розвитку під керівництвом громад за змістом статей 32-35 РЗП,
b)	планів спільних дій за змістом статей 104-109 РЗП, складених відповідно до статті 4 і Додатка IV Виконавчого Регламенту Комісії (ЄС) № 2015/207; і
c)	з комплексних територіальних інвестицій за змістом статті 36 РЗП.
2.	У заходах, зазначених в пункті 1, мають також враховуватись положення статей 9-11 Регламенту ЄТС.
Стаття 12 - Відбір операцій
1.	Відбір операцій в рамках Програми здійснюється моніторинговим комітетом. Моніторинговий комітет може для відбору операцій створити керівний комітет, який діє під його відповідальністю.
2.	У відібраних операціях мають бути бенефіціари принаймні з двох країн-учасників, принаймні один з яких має бути з держави-члена. Операція може здійснюватися в одній країні-учаснику, за умови визначення транснаціональних вигод і переваг.
Проте, держави-члени, які беруть участь в операції, можуть у моніторинговому комітеті прийняти рішення про одне з нижченаведеного, якщо інше вже не погоджено в Програмі:
(a)	операції, на які поширюється певний конкурс заявок, не можуть включати бенефіціарів з країни-партнера ЄІС, поки країна-партнер ЄІС не укладе Угоду про фінансування; або
(b)	бенефіціари з країни-партнера ЄІС можуть брати участь у певному конкурсі заявок за умови, що країна-партнер ЄІС уклала цю Угоду про фінансування до встановленого крайнього строку; або
(c)	керуючий орган може відкласти підписання грантового документа відповідно до статті 14(7) до тих пір, поки країна-партнер ЄІС не укладе цю Угоду про фінансування до встановленого крайнього строку; або
(d)	керуючий орган може підписати грантовий документ відповідно до статті 14(7) з додаванням умови щодо дійсності підпису, який відноситься до дати, коли країна-партнер ЄІС уклала цю Угоду про фінансування.
3.	Бенефіціари співпрацюють між собою у розробці та реалізації операцій. Крім того, вони співпрацюють у сфері кадрового забезпечення або фінансування операцій.
Стаття 13 - Дозволи та схвалення
Компетентні органи країни-партнера ЄІС надають будь-який вид дозволу та/або схвалення, що необхідний для реалізації Програми, відповідно до національного законодавства, до того, як грантовий документ, зазначений у статті 14(7), буде наданий керуючим органом головному бенефіціару.
Стаття 14 - Бенефіціари
1.	У випадку, якщо для операції в Програмі є два або більше бенефіціарів, один з них має бути визначений усіма бенефіціарами як головний бенефіціар.
2.	Головний бенефіціар виконує такі завдання:
a)	формування домовленостей з іншими бенефіціарами в угоді, що містить положення, які, зокрема, гарантують належне фінансове управління коштами, виділеними на операцію, включаючи домовленості щодо відшкодування неправомірно виплачених сум;

b)	взяття на себе відповідальності за забезпечення реалізації всієї операції;

c)	забезпечення того, щоб видатки, представлені всіма бенефіціарами, були здійснені під час реалізації операції і щоб вони відповідали заходам, узгодженим між усіма бенефіціарами, а також, щоб вони відповідали документу, що надається керуючим органом відповідно до статті 12(5) Регламенту ЄТС;

d)	забезпечення того, щоб видатки, представлені всіма бенефіціарами, були перевірені контролером (контролерами) , якщо така перевірка не здійснюється керуючим органом відповідно до статті 23(1) Регламенту ЄТС.

3.	Якщо інше не передбачено в домовленостях, зазначених в пункті (а) пункту (2), головний бенефіціар забезпечує отримання іншими бенефіціарами загальної суми державної підтримки якомога швидше і в повному обсязі. Жодні суми, спеціальна плата або інші збори з еквівалентним ефектом, які можуть зменшити ці суми для інших бенефіціарів, не вираховуються, не утримуються і не стягуються, відповідно.
4.	Головні бенефіціари мають бути розташовані в державі-члені, яка бере участь у Програмі. Проте, держави-члени і країна-партнер ЄІС, що беруть участь у Програмі, можуть погодитися на розташування головного бенефіціара у країні-партнері ЄІС, що бере участь в цій Програмі, за умови, що керуючий орган пересвідчиться, що головний бенефіціар може виконувати завдання, викладені в пунктах 2 і 3, і що вимоги до управління, контролю і аудиту виконані.
5.	Єдині бенефіціари мають бути зареєстровані в державі-члені, яка бере участь у Програмі. Проте, вони можуть бути зареєстровані в державі-члені, що не бере участі в Програмі, за умови виконання умов, викладених в статті 12(3) Регламенту ЄТС.
6.	Незважаючи на положення статті 12(2), ЄОТС або інша юридична особа, створена відповідно до законодавства однієї з країн-учасників, може подати заявку на участь в операції як єдиний бенефіціар, за умови, що він заснований органами державної влади або органами з не менше як двох країн-учасників.
7.	Керуючий орган надає головному або єдиному бенефіціару для кожної операції документ, що встановлює умови для підтримки операції, включаючи конкретні вимоги щодо продукції або послуг, які мають бути отримані в рамках операції, план фінансування та термін виконання (далі – "грантовий документ").
У грантовому документі також зазначається метод, який буде застосовуватись для визначення витрат на операцію, та умови для виплати гранту.
Відповідно до рішення, прийнятого державами-членами, що беруть участь в Програмі, в моніторинговому комітеті відповідно до другого підпункту статті 12, керуючий орган може:
a)	відкласти підписання грантового документа; або

b)	викласти у грантовому документі умову, що грантовий документ набуває чинності лише щодо бенефіціара в країні-партнері ЄІС, якщо країна-партнер ЄІС схвалила таке рішення.

Розділ III – Моніторинг, оцінка та технічна допомога
Підрозділ 1:	Моніторинг
Стаття 15 - Створення і склад Моніторингового комітету
1.	Протягом трьох місяців з дати надсилання державі-члену повідомлення про рішення про затвердження Програми, країни-учасники створюють Моніторинговий комітет ("МК") за погодженням з керуючим органом для здійснення контролю за реалізацією програми.

2.	МК розробляє і затверджує свій робочий регламент.

3.	Склад МК узгоджується країнами-учасниками і до нього входять відповідні представники цих країн. До складу Моніторингового комітету можуть входити представники ЄОТС, що здійснюють діяльність, пов'язану з Програмою в межах регіону, що охоплюється програмою.

4.	Список членів МК має бути опублікований.

5.	Комісія бере участь у роботі МК як консультант.

6.	У разі, якщо в реалізації Програми бере участь ЄІБ, він може також брати участь у роботі МК як консультант.

7.	Головою МК обирається представник держави-члена або керуючого органу.
Стаття 16 - Функції Моніторингового комітету
1.	МК збирається не рідше одного разу на рік і здійснює огляд реалізації програми та прогресу в досягненні поставлених цілей. При цьому, він розглядає фінансові дані, загальні і конкретні програмні показники, включаючи зміни в показниках результатів і прогресу порівняно з кількісними цільовими показниками, а також основні етапи, визначені в структурі показників ефективності, зазначеній в статті 21(1) РЗП і, де це доречно, результати якісних аналізів.

2.	Моніторинговий комітет розглядає всі питання, які впливають на ефективність програми, включаючи висновки аналізу ефективності.

3.	МК розглядає, зокрема, таке:

a)	будь-які питання, що впливають на ефективність операційної програми;

b)	досягнутий прогрес у реалізації плану оцінки та подальших заходів з огляду на результати оцінок;

c)	реалізація комунікаційної стратегії;

d)	реалізація спільних планів дій;

e)	заходи, спрямовані на забезпечення рівності між чоловіками та жінками, рівних можливостей і недопущення дискримінації, включаючи доступність для людей з обмеженими можливостями;

f)	заходи зі сприяння сталому розвитку.

4.	МК розглядає і затверджує:

a)	методику і критерії, що використовуються для відбору операцій;

b)	річні і підсумкові звіти про хід реалізації;

c)	план оцінки Програми та будь-які зміни до плану оцінки відповідно до статті 21(6) РЗП;

d)	комунікаційну стратегію для Програми та будь-які зміни до стратегії;

e)	будь-які пропозиції керуючого органу щодо будь-яких змін до Програми.

5.	Моніторинговий комітет може вносити зауваження до керуючого органу щодо реалізації та оцінки програми, включаючи заходи, пов'язані зі зменшенням адміністративного навантаження на бенефіціарів. Моніторинговий комітет здійснює моніторинг заходів, що вживаються у відповідь на його зауваження.
Стаття 17 – Звітність
1.	До 31 травня 2016 року і до тієї самої дати кожного наступного року до 2023 року включно, керуючий орган надає Комісії річний звіт про хід реалізації відповідно до статті 50(1) РЗП.

Звіт про хід реалізації, наданий у 2016 році, має охоплювати 2014 і 2015 фінансові роки.

2.	Для звітів, що мають бути надані у 2017 та 2019 роках, крайнім строком, що зазначений в пункті 1, є 30 червня.

3.	У річних звітах про хід реалізації відображається ключова інформація про хід реалізації Програми та її пріоритети з посиланням на фінансові дані, загальні і конкретні програмні показники, кількісні цільові показники, включаючи, у відповідних випадках, зміни в показниках результатів, і, починаючи з річного звіту про хід реалізації, який має бути наданий у 2017 році, основні етапи, визначені в структурі показників ефективності. Дані, що надаються, мають стосуватися оцінка показників для операцій, виконаних в повному обсязі, а також, де це можливо, з урахуванням стадії реалізації, для окремих операцій. У них також має бути викладено узагальнення результатів усіх оцінок програми, які стали доступними протягом попереднього фінансового року, будь-які питання, що впливають на ефективність програми, а також інформація про вжиті заходи.

У разі потреби, в річних звітах про хід реалізації має також бути викладено прогрес, досягнутий у підготовці і реалізації великих проектів і планів спільних дій.

4.	До річних звітів про хід реалізації, які мають бути надані у 2017 та 2019 роках, застосовується стаття 14(4) Регламенту ЄТС.

5.	Річні та підсумкові звіти про хід реалізації складаються відповідно до статті 8 та Додатку Х до Виконавчого Регламенту Комісії (ЄС) № 2015/207.
Стаття 18 - Щорічне оглядове засідання
1.	Щорічне оглядове засідання організовується кожного року, починаючи з 2016 року і до 2023 року включно, за участі Комісії, держави-члена та країни-партнера ЄІС, для розгляду ефективності реалізації Програми, з урахуванням річного звіту про хід реалізації та зауважень Комісії у відповідних випадках. На щорічному оглядовому засіданні може розглядатися більше, ніж одна програма.

2.	Незважаючи на положення пункту 1, держава-член і Комісія можуть домовитися не організовувати щорічне оглядове засідання для Програми в інші роки, крім 2017 і 2019. У такому випадку щорічне оглядове засідання може бути проведене у письмовій формі.

3.	На щорічному оглядовому засіданні головує Комісія або, якщо цього забажає держава-член, співголовують держава-член та Комісія.

4.	Держава-член і країна-партнер ЄІС забезпечують вжиття відповідних заходів у відповідь на зауваження Комісії після щорічного оглядового засідання щодо питань, які суттєво впливають на реалізацію Програми, і, в разі потреби, інформують Комісію про вжиті заходи протягом трьох місяців.
Стаття 19 - Передача даних
1.	До 31 січня, 31 липня та 31 жовтня кожного року, керуючий орган передає Комісії для цілей моніторингу, для Програми і згідно з віссю пріоритетів дані в електронному вигляді про:

(a)	загальні і держані дозволені правилами видатки на операції і кількість операцій, відібраних для підтримки;

(b)	загальну суму дозволених правилами видатків, заявлених бенефіціарами для керуючого органу.

2.	Крім того, передача здійснена до 31 січня має містити вищезазначені дані з розбивкою за категоріями втручання. Ця передача вважається такою, що відповідає вимозі про подання фінансових даних, як зазначено в статті 50(2) РЗП.

3.	Передачі даних, які мають бути здійснені до 31 січня і 31 липня мають супроводжуватися прогнозом суми, для якої керуючий орган очікує надати заявки на здійснення виплати на поточний фінансовий рік і на наступний фінансовий рік.

4.	Кінцевою датою для даних, що подаються відповідно до цього пункту, має бути кінець місяця, що передує місяцю подачі.

5.	Фінансові дані передаються відповідно до статті 2 та Додатку II до Виконавчого Регламенту Комісії (ЄС) № 1011/2014.

Стаття 20 - Інформація та комунікація
1.	Керуючий орган відповідає за інформаційну та комунікаційну діяльність, як визначено в статтях 115, 116 і 117 РЗП.

2.	Застосовуються положення статей 3-5 Виконавчого регламенту Комісії (ЄС) № 821/2014 щодо технічних характеристик інформаційно-комунікаційних заходів для операцій та інструкцій зі створення емблеми Союзу і визначення стандартних кольорів.

Підрозділ 2:	Оцінка
Стаття 21 – Принципи оцінки та спеціальні оцінки
1.	Оцінки проводяться з метою поліпшення якості розробки та реалізації програм, а також для оцінювання їхньої дієвості, ефективності та впливу. Оцінка впливу програм здійснюється з огляду на місію ЄФРР, стосовно цілей в рамках стратегії Союзу із розумного, стійкого та інклюзивного зростання і, з урахуванням масштабу програми, стосовно ВВП та рівня безробіття у відповідній частині, що охоплюється програмою, у відповідних випадках.

2.	Держави-члени надають ресурси, необхідні для проведення оцінок, і забезпечують наявність процедур для отримання і збору даних, необхідних для оцінок, включаючи дані, пов'язані з загальними та, у відповідних випадках, конкретними програмними показниками.

3.	Оцінки проводяться внутрішніми або зовнішніми експертами, які є функціонально незалежними від органів, що відповідають за реалізацію програми. Комісія надає рекомендації щодо способу проведення оцінок відразу після набуття чинності цим Регламентом.

4.	Всі оцінки мають бути оприлюднені для громадськості.

5.	Країни-учасники спільно проводять попередню оцінку відповідно до статті 55 РЗП.

6.	Застосовуються положення статті 56 РЗП щодо оцінки в період дії програми.

Зокрема, керуючий орган розробляє план оцінок, який подається на розгляд МК не пізніше, ніж через один рік після затвердження Програми.

7.	Застосовуються положення статті 57 РЗП щодо оцінки по факту виконання реалізації програми .
Підрозділ 3:	Технічна допомога
Стаття 22 - Ціль
З ініціативи держави-члена, допомога ЄФРР або ЄІС може бути спрямована на підтримку заходів з підготовки, управління, моніторингу, оцінки, інформації та комунікації, налагодження взаємодії, вирішення скарг та контролю і аудиту. Допомога ЄФРР або ЄІС може бути використана країнами-учасниками для підтримки заходів щодо зменшення адміністративного навантаження на бенефіціарів, включаючи системи електронного обміну даними, а також заходів зі зміцнення потенціалу державних органів і бенефіціарів держав-членів щодо адміністрування та використання допомоги ЄФРР або ЄІС.

Допомога ЄФРР або ЄІС також може бути використана для підтримки заходів, спрямованих на зміцнення потенціалу відповідних партнерів (див. статтю 7 про партнерів та партнерство) відповідно до пункту (е) статті 5(3) РЗП, а також для підтримки обміну досвідом між такими партнерами. 

Заходи, зазначені в цьому пункті, можуть стосуватися попередніх і наступних періодів дії програми.
Стаття 23 - Гранична сума
Сума допомоги ЄІС, виділеної на надання технічної допомоги, обмежена до 10% від загального обсягу допомоги ЄІС, виділеної на Програму.

Розділ IV - Правомірність витрат і тривалість операцій
Стаття 24 – Принципи прийнятності
1.	Відповідно до статті 18(2) Регламенту ЄТС ієрархія правил відповідності  для цієї Програми встановлюється таким чином:

Без порушення правил щодо встановлених вимог, викладених у цьому Розділі або в делегованих актах, зазначених у статтях 27 і 30, країни-учасники в МК встановлюють додаткові правила щодо відповідності видатків на Програму в цілому.

Щодо питань, які не охоплюється правилами відповідності, викладеними у цьому Розділі або в делегованих актах, зазначених у статтях 27 і 30, або в правилах, встановлених спільно країнами-учасниками відповідно до другого підпункту, застосовуються національні правила держави-члена або країни-партнера ЄІС, в якій видатки були понесені.

2.	Операція може отримати підтримку в рамках цієї Програми та згідно з іншими інструментами Союзу, за умови, що для статті видатків, яка включена у заявку на здійснення виплати для відшкодування з допомоги ЕФРР або ЄІС, не надається підтримка з іншого інструменту Союзу або підтримка з допомоги ЕФРР або ЄІС в рамках іншої програми.

3.	Відповідно до статті 3(2) Регламенту (ЄС) № 1301/2013 допомога ЄФРР або ЄІС може бути спрямована на підтримку обміном засобами та людськими ресурсами та всіма видами інфраструктури через кордони в рамках цієї Програми.

4.	На додаток до статей 22 і 23, за винятком статті 31, положення цієї статті також застосовуються до Технічної допомоги.
Стаття 25 – Встановлені терміни
1.	Видатки визнаються відповідними для отримання внеску з допомоги ЕФРР або ЄІС, як в державах-членах, так і в країні-партнері ЄІС, якщо вони були понесені бенефіціаром і сплачені в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2023 року.

2.	У разі відшкодування витрат відповідно до пунктів (b) і (c) першого підпункту статті 26(2), заходи, що є підставою для відшкодування, мають бути здійснені в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2023 року.

3.	Видатки, які стають правомірними в результаті внесення змін до програми, вважають такими лише з дати подання Комісії запиту про внесення змін або, в разі застосування статті 10(6), з дати вступу у дію рішення про внесення змін до Програми.
Стаття 26 - Форми підтримки; форми грантів і відшкодування надходжень
1.	Допомога ЄФРР або ЄІС використовується для надання підтримки у вигляді грантів, премій і надходжень обов’язкових до відшкодування, або їх комбінації.

У випадку відшкодування надходжень, підтримка повернута органу, який її надав, або іншому компетентному органу держави-члена або країни-партнера ЄІС, зберігається на окремому рахунку або окремо з номерами рахунків і використовується повторно для тих самих цілей або відповідно до цілей Програми.

2.	Гранти і принцип відшкодування можуть приймати будь-яку з таких форм:

a)	відшкодування фактично понесених і сплачених відповідних витрат, разом з, у певних випадках,негрошових внесків та амортизацією;

b)	стандартні розміри питомих витрат;

c)	паушальні платежі, що не перевищують 100 000 євро громадського внеску;

d)	фінансування за фіксованою ставкою, яке визначається шляхом застосування відсотків до однієї або декількох визначених категорій витрат.

Варіанти, зазначені в першому підпункті, можуть бути поєднані лише у тому випадку, коли кожен варіант охоплює різні категорії витрат або коли вони використовуються для різних проектів, що є частиною операції, або для послідовних етапів операції.

3.	Якщо операція або проект, який є частиною операції, здійснюються виключно за рахунок державних закупівель робіт, товарів або послуг, застосовується лише пункт (а) першого підпункту пункту 2. У разі, якщо державні закупівлі в рамках операції або проекту, що є частиною операції, обмежуються певною категорією витрат, можуть застосовуватися всі варіанти, зазначені в першому підпункті пункту 2.

4.	Суми, зазначені в пунктах (b), (c) і (d) першого підпункту пункту 2, встановлюються в один з таких способів:

(a)	метод справедливого, неупередженого та об'єктивного розрахунку на основі:

i.	статистичних даних або іншої об'єктивної інформації;

ii.	перевірених даних окремих бенефіціарів за минулі періоди; або

iii.	застосування звичайних методів обліку витрат окремих бенефіціарів;

(b)	відповідно до правил застосування відповідних розмірів питомих витрат, паушальних платежів і фіксованих ставок, що застосовуються в політиках Союзу для аналогічного типу операції та бенефіціара;

(c)	відповідно до правил застосування відповідних розмірів питомих витрат, паушальних платежів і фіксованих ставок, що застосовуються в рамках програм виділення грантів, що фінансуються повністю за рахунок держави-члена для аналогічного типу операції та бенефіціара;

(d)	ставки, встановлені цим Регламентом або правилами Фонду;

(e)	конкретні методи визначення сум, встановлених згідно з правилами Фонду.

5.	Що стосується відповідності негрошових внесків у вигляді надання робіт, товарів, послуг, землі і нерухомості, застосовується стаття 69(1) РЗП. 

6.	Амортизаційні витрати можуть вважатися прийнятними відповідно до статті 69(2) РЗП.
Стаття 27 - Фіксовані ставки для непрямих витрат і витрат на персонал
1.	У разі, якщо здійснення операції призводить до непрямих витрат, вони можуть бути обчислені за фіксованою ставкою в один з таких способів:

a)	фіксована ставка в розмірі до 25% від прийнятних прямих витрат, за умови, що ставка розраховується на основі методу справедливого, неупередженого та об'єктивного розрахунку або методу, що застосовується в рамках програм виділення грантів, що фінансуються повністю за рахунок держави-члена або країни-партнера ЄІС для аналогічного типу операції та бенефіціара;

b)	фіксована ставка в розмірі до 15% від прийнятних прямих витрат на персонал без наявності вимоги для держави-члена або країни-партнера ЄІС виконувати розрахунок для визначення застосовної ставки;

c)	фіксована ставка, що застосовується для прийнятних прямих витрат на основі існуючих методів і відповідних ставок, що застосовуються в політиках Союзу для аналогічного типу операції та бенефіціара;

Застосовуються статті 20 і 21 Делегованого Регламенту Комісії (ЄС) № 480/2014 щодо визначення фіксованої ставки і пов'язаних з ними методів, зазначених у пункті (с) першого підпункту цього пункту.

Для цілей визначення витрат на персонал, пов'язаних із здійсненням операції, застосовувана погодинна ставка може бути розрахована шляхом ділення останніх задокументованих річних валових витрат на утримання персоналу на 1 720 годин.

2.	Витрати на персонал для операції можуть бути обчислені за фіксованою ставкою в розмірі до 20% від прямих витрат, крім витрат на персонал для цієї операції.
Стаття 28 – Нецільові витрати
1.	Допомога ЄФРР або ЄІС не призначена для підтримки такого:

a)	виведення з експлуатації або будівництво атомних електростанцій;

b)	інвестиції для досягнення скорочення викидів парникових газів від видів діяльності, що перелічені в Додатку I до Директиви 2003/87/EC;

c)	виробництво, переробка і збут тютюну і тютюнових виробів;

d)	Підприємства, що зазнають труднощів, як це визначено відповідно до правил державної допомоги з боку країн Союзу;

e)	інвестиції в інфраструктуру аеропорту, якщо вони не пов'язані з охороною навколишнього середовища або не супроводжуються інвестиціями, необхідними для пом'якшення або зниження його негативного впливу на навколишнє середовище;

f)	відсотки з заборгованості;

g)	купівля незабудованої земельної ділянки та забудованої земельної ділянки на суму в розмірі до 10% від загальної суми прийнятних видатків на відповідну операцію. Для покинутих ділянок і тих, що раніше були в промисловому використанні, на яких розташовані будівлі, ця гранична сума збільшена до 15%. У виняткових і належним чином обґрунтованих випадках, ця гранична сума може бути піднята вище відповідного попереднього відсотка для операцій, що стосуються збереження навколишнього середовища;

h)	податок на додану вартість (ПДВ), крім випадків, коли він не відшкодовується відповідно до національного законодавства про ПДВ.

2.	Операції, не можуть бути обрані для допомоги ЕФРР або ЄІС, якщо вони були фізично завершені або виконані в повному обсязі до подання бенефіціаром керуючому органу заявки на фінансування в рамках Програми, незалежно від того, чи були здійснені бенефіціаром всі пов'язані з нею платежі.

3.	Відповідно до пункту (l) статті 4 Делегованого Регламенту Комісії (ЄС) № 481/2014, збори за фінансові операції в межах держави-члена або в межах країни-партнера ЄІС є неприйнятними.
Стаття 29 – Відповідність вимогам залежно від місця розташування
1.	Операції, до яких застосовуються винятки, зазначені в пунктах 2 і 3, мають бути розташовані в районі, що охоплюється програмою, в який входить частина території країн-учасників, як це визначено в Програмі (далі за текстом – "район, що охоплюється програмою").

2.	Керуючий орган може погодитися з тим, що вся або частина операції здійснюється за межами району, що охоплюється програмою, за умови виконання всіх таких умов:

(a)	операція здійснюється на користь району, що охоплюється програмою;

(b)	загальна сума, виділена в рамках Програми на операції, розташовані за межами району, що охоплюється програмою, не перевищує 20% від допомоги ЕФРР або ЄІС на рівні програми;

(c)	обов'язки керуючого та аудиторських органів щодо управління, контролю і аудиту стосовно операції виконуються органами Програми або вони укладають угоди з органами влади в державі-члені або країні-партнері ЄІС, в якій здійснюється операція.

3.	Для операцій, що стосуються технічної допомоги, стимулюючої діяльності та розвитку потенціалу, витрати можуть бути понесені за межами району, що охоплюється програмою, за умови виконання умов, передбачених у пунктах (а) і (с) пункту 2.

4.	З урахуванням конкретних цілей ЄІС, викладених в статті 3(1) і (2), допомога ЄІС не надається в частині району, що охоплюється програмою, який включає територію Союзу.

Стаття 30 - Особливі правила щодо відповідності для певних категорій витрат
1.	Застосовується Делегований Регламент Комісії (ЄС) № 481/2014.

2.	Однак, частково відступаючи від статті 5(5)-(8) цього Регламенту, застосовуються таке:

a)	Для операцій стосовно технічної допомоги або стимулюючої діяльності та розвитку потенціалу, витрати, понесені за межами району, що охоплюється програмою, є прийнятними, якщо вони були понесені відповідно до умов, викладених у пунктах а) та с) статті 29(2).

b)	Що стосується інших осіб, крім тих, що зазначені в пунктах d) і e), керуючий орган може прийняти витрати на проживання та харчування, понесені в закладах, розташованих за межами району, що охоплюється програмою, але в межах Союзу, як це є прийнятним для внеску ЕФРР з бюджетної позиції 1b, якщо вони були понесені відповідно до статті 29(2). Це також стосується місцевих витрат на поїздки до місця проведення заходу за межами району, що охоплюється програмою, але в межах Союзу.

c)	Що стосується інших осіб, крім тих, що зазначені в пунктах d) і e), керуючий орган може прийняти витрати на проживання та харчування, понесені в закладах, розташованих за межами району, що охоплюється програмою, але в межах країни-партнера ЄІС, як це є прийнятним для допомоги ЄІС, якщо вони були понесені відповідно до статті 29(2) і (4). Це також стосується місцевих витрат на поїздки до місця проведення заходу за межами району, що охоплюється програмою, але в межах країни-партнера ЄІС.

d)	Для персоналу бенефіціарів, розташованих за межами району, що охоплюється програмою, але в межах Союзу, керуючий орган може прийняти витрати, передбачені в пункті 1, включаючи витрати на проїзд до і від місця проведення заходу в межах або поза межами району, що охоплюється програмою, як це є прийнятним для допомоги ЕФРР, якщо вони були понесені відповідно до статті 29(2).

e)	Для персоналу бенефіціарів, розташованих за межами району, що охоплюється програмою, але в межах країни-партнера ЄІС, керуючий орган може прийняти витрати, передбачені в пункті 1, включаючи витрати на проїзд до і від місця проведення заходу в межах або поза межами району, що охоплюється програмою, як це є прийнятним для допомоги ЄІС, якщо вони були понесені відповідно до статті 29(2) і (4).

f)	Для персоналу бенефіціарів, розташованих в межах району, витрати, передбачені в пункті 1 статті 5 Делегованого Регламенту Комісії (ЄС) № 481/2014, включаючи витрати на проїзд до і від місця проведення заходу в межах або поза межами району, що охоплюється програмою, вважаються прийнятними для відповідної допомоги ЕФРР або ЄІС відповідно до статті 29(1).
Стаття 31 - Операції, що генерують чистий дохід
1.	До операцій, які генерують чистий дохід в ході їхнього здійснення, застосовується стаття 65(8) РЗП.

2.	До операцій, які генерують чистий дохід після їхнього завершення, застосовується стаття 61 РЗП та четвертий підпункт статті 65(8) РЗП.

Відповідно до статей 1 і 2 Делегованого Регламенту Комісії (ЄС) № 2015/1516 для операцій в секторі досліджень, розробок та інновацій, як зазначено в пункті (а) першого підпункту, встановлюється фіксована ставка в розмірі 20%.

Застосовуються статті 15-19 Делегованого Регламенту Комісії (ЄС) №480/2014 щодо методу розрахунку дисконтованого чистого доходу від операцій, що генерують чистий дохід.
Стаття 32 - Тривалість операцій
Щодо тривалості операцій застосовується стаття 71 РЗП.

Розділ V – Закупівлі, що здійснюються бенефіціарами з країни-партнера ЄІС
Стаття 33 - Відповідні правила закупівель
1.	Для присудження бенефіціарами з країни-партнера ЄІС договорів про надання послуг, постачання і виконання робіт процедури здійснення закупівель мають відповідати вимогам:

a)	положень статей 190 і 191 глави 3 розділу IV частини другої Фінансового Регламенту;

b)	положень статей 260-276 глави 3 розділу IІ частини другої Делегованого Регламенту (ЄС) № 1268/2012.

Крім того, країна-партнер ЄІС може скористатись можливістю використовувати Практичний посібник з контрактних процедур для зовнішньої діяльності ЄС (PRAG), що доповнює положення, які містяться в пунктах a) і b) першого підпункту. Має використовуватись та версія PRAG, яка є чинною на момент початку відповідної процедури закупівлі.

2.	Процедури здійснення державних закупівель в частині, що стосується витрат, пов'язаних з підготовчим етапом операції та ініційованих бенефіціарами до надання бенефіціару грантового документа, передбаченого в статті 14(7), мають також відповідати вимогам положень, зазначених в пункті 1.

3.	Процедури здійснення державних закупівель в частині, що стосується технічної допомоги, що фінансується за рахунок допомоги ЕФРР або ЄІС і реалізується органами програми, розташованими в державі-члені, мають відповідати вимогам національних процедур здійснення державних закупівель, що транспонують Директиви ЄС.
Стаття 34 - Правила щодо національної приналежності та походження
1.	Участь у присудженні контрактів на постачання, грантів та інших процедурах присудження для заходів, що фінансуються в рамках Програми, має бути відкритою для всіх фізичних осіб, які є громадянами та юридичними особами, які фактично назначені на посаду в країнах-учасниках, інших державах-членах, інших бенефіціарах ЄІС, договірних сторонах Угоди про Європейську економічну зону та в країнах-партнерах, на які поширюється дія Інструменту передвступної допомоги ЄС (далі за текстом – "допустимі країни"), і для міжнародних організацій.
До юридичних осіб можуть належати організації громадянського суспільства, такі, як неурядові некомерційні організації та незалежні політичні фонди, організації на основі громад, а також некомерційні органи, установи та організації приватного сектору та їхні мережі на місцевому, національному, регіональному і міжнародному рівнях до тих пір, поки вони мають юридичні права та обов'язки згідно з відповідним національним законодавством.
Керуючий орган може допустити до участі у конкурсі заявок суб'єктів без створення юридичної особи.
2.	Всі поставки, придбані за контрактом про закупівлю, або відповідно до угоди про виділення гранту, що фінансуються в рамках ЄІС, мають походити з допустимої країни.

Тим не менше, вони можуть походити з будь-якої країни, якщо сума поставок, що закуповуються, є нижчою за граничну величину для використання конкурентної договірної процедури.. Для цілей цієї статті визначення терміна "походження" наведено в статті 23 і 24 Регламенту Ради (EEC) № 2913/92.

3.	Правила відповідно до цієї статті, не застосовуються і не створюють обмежень щодо національної приналежності для фізичних осіб, які є працівниками або іншим чином на законних підставах працюють за договором на прийнятного підрядника або, де це може бути застосовано, субпідрядника.

4.	З метою сприяння розвитку місцевих спроможностей, ринків і закупівель, перевага надається місцевим і регіональним підрядникам, якщо Фінансовий Регламент передбачає присудження контракту на основі тендера з одним учасником. У всіх інших випадках, має стимулюватися участь місцевих і регіональних підрядників згідно з відповідними положеннями Фінансового Регламенту.

5.	Прийнятність, як це визначено в цій статті, може бути додатково обмежена в Особливих умовах цієї Угоди про фінансування в частині, що стосується національної приналежності, географічного положення або характеру заявників, коли такі обмеження зумовлені особливим характером і завданнями заходу і коли вони необхідні для його ефективного здійснення, зокрема, для участі в процедурах присудження у випадку заходів зі співробітництва.

6.	Учасники торгів, заявники і кандидати від неприйнятних країн або, не обмежуючи положення другого підпункту пункту 2, товари неприйнятного походження можуть бути визнані керуючим органом як прийнятні в разі крайньої необхідності або відсутності продуктів і послуг на ринках відповідних країн, або в інших належним чином обґрунтованих випадках, коли застосування правил щодо прийнятності зробило б реалізацію проекту, програми або заходу неможливою або дуже її ускладнило.

7.	Фізичні та юридичні особи, яким були присуджені контракти, мають дотримуватись вимог природоохоронного законодавства, включаючи вимоги багатосторонніх природоохоронних угод, а також узгоджених на міжнародному рівні базових стандартів у сфері праці.
Стаття 35 - Права інтелектуальної власності
1.	Контракти, укладені бенефіціарами, розташованими в країні-партнері ЄІС, що фінансуються в рамках цієї Угоди про фінансування, мають забезпечувати набуття країною-партнером ЄІС всіх необхідних прав інтелектуальної власності щодо інформаційних технологій, досліджень, креслень, планів, публічності та будь-яких інших матеріалів, виготовлених для цілей планування, реалізації, моніторингу та оцінки.

2.	Країна-партнер ЄІС гарантує, що керуючий орган, Комісія, або будь-хто або особа, уповноважена Комісією, матиме доступ і право на використання таких матеріалів. Комісія використовуватиме такі матеріали лише для власних цілей.

Розділ VI – Управління, контроль та призначення
Підрозділ 1:	Призначення і функції органів програми
Стаття 36 - Призначення органів
1.	Країни-учасники Програмі призначили, для цілей статті 123(1) РЗП, єдиний керуючий орган; для цілей статті 123(2) РЗП, єдиний орган із сертифікації, а також для цілей статті 123(4) РЗП, єдиний аудиторський орган, як зазначено в таблиці 21 розділу 5.1 Програми.

2.	Керуючий орган не несе відповідальності за виконання функцій органу із сертифікації. Орган із сертифікації отримує платежі, здійснені Комісією і, як правило, здійснює платежі на користь головного бенефіціара відповідно до статті 132 РЗП.

3.	Порядок призначення керуючого органу і, в разі необхідності, органу з сертифікації, викладена в статті 124 РЗП, здійснюється державою-членом, в якій знаходиться орган.
Стаття 37 - Функції керуючого органу
1.	Не обмежуючи зміст положень пункту 2 цієї статті, керуючий орган Програми здійснює функції, передбачені в статті 125 РЗП і статті 23.

2.	Оскільки керуючий орган не проводить перевірки згідно з пунктом (а) статті 125 (4) РЗП у межах всього району, що охоплюється програмою, кожна держава-член або кожна країна-партнер ЄІС призначає орган або особу, відповідальну за проведення таких перевірок щодо бенефіціарів на своїй території ("контролер(и)", як зазначено в таблиці 22 розділу 5.1 Програми.

3.	Керуючий орган має переконатися в тому, що витрати кожного бенефіціара, який бере участь в операції, були перевірені призначеним контролером.

4.	Кожна країна-учасник має забезпечити можливість перевірки витрат бенефіціара протягом трьох місяців з моменту подачі документів відповідним бенефіціаром.

5.	Кожна країна-учасник відповідає за перевірки, що проводяться на її території.

6.	У разі, якщо поставка співфінансованих продуктів або послуг може бути перевірена лише щодо всієї операції, перевірка має виконуватися керуючим органом або контролером держави-члена, в якій знаходиться головний бенефіціар.
Стаття 38 - Спільний секретаріат
Керуючий орган, після консультацій з державами-членами та будь-якою з  країн-партнерів ЄІС, що беруть участь в Програмі, створює спільний секретаріат, як зазначено в розділі 5.2 Програми.
Стаття 39 - Функції органу з сертифікації
Орган з сертифікації Програми здійснює функції, передбачені в статті 126 РЗП.
Стаття 40 - Функції аудиторського органу
1.	Держави-члени та країни-партнери ЄІС, що беруть участь в Програмі, можуть надати дозвіл аудиторському органу на безпосереднє виконання функцій, передбачених у статті 127 РЗП на всій території, яка охоплюється Програмою. Вони зазначають, коли аудиторський орган має супроводжувати аудитор держави-члена або країни-партнера ЄІС.

2.	Якщо аудиторський орган не отримував дозволу, як зазначено в пункті 1, йому надає допомогу група аудиторів у складі представників від кожної держави-члена або країни-партнера ЄІС, які беруть участь в Програмі, і виконує функції, передбачені в статті 127 РЗП, як зазначено в таблиці 22 розділу 5.1 Програми. Кожна держава-член або країна-учасник ЄІС відповідає за аудити, що проводяться на її території.

3.	Кожен представник від держави-члена або країни-партнера ЄІС відповідає за надання фактичних даних, що стосуються витрат на його території, які необхідні аудиторському органу для здійснення оцінки.

4.	Група аудиторів формується протягом трьох місяців після прийняття рішення про затвердження Програми. Вона розробляє свій регламент і її очолює аудиторський орган для Програми.

5.	Аудитори є функціонально незалежними від контролерів, які здійснюють перевірки відповідно до статті 37.
Стаття 41 - Функції органів країни-партнера ЄІС
1.	Органи країни-партнера ЄІС надають підтримку державі-члену у виконанні її обов'язків і співпрацюють з єдиними органами програми.

2.	Відповідно до свого національного законодавства, країна-партнер ЄІС може надати дозвіл аудиторському органу на безпосереднє виконання функцій, передбачених у статті 127 РЗП на всій території, яка охоплюється Програмою. У дозволі зазначається, коли аудиторський орган має супроводжувати аудитор країни-партнера ЄІС.

Якщо аудиторський орган не отримував дозволу, як зазначено в першому підпункті, йому надає допомогу представник від країни-партнера ЄІС у виконанні функцій, передбачених в статті 127 РЗП.

У випадку, описаному в другому підпункті, країна-учасник ЄІС відповідає за аудити, що проводяться на її території.

Представник країни-партнера ЄІС має забезпечити, щоб в аудиторській роботі застосовувались стандарти аудиту, визнані на міжнародному рівні.

Представник країни-партнера ЄІС відповідає за надання фактичних даних, що стосуються витрат на його території, які необхідні аудиторському органу для здійснення оцінки.

Представник країни-партнера ЄІС є функціонально незалежним від контролера(ів), який (які) здійснює (здійснюють) перевірки відповідно до статті 37.
Підрозділ 2:	Управління та контроль
Стаття 42 - Загальні принципи систем управління та контролю
1.	Відповідно до статті 122 (1) РЗП, держава-член забезпечує впровадження систем управління та контролю для Програми відповідно до статей 72, 73 і 74 РЗП.

2.	Держава-член, зокрема, забезпечує, щоб не пізніше 31 грудня 2015 року всі обміни інформацією між бенефіціарами та керуючим органом, органом із сертифікації, аудиторським органом і проміжними органами могли здійснюватися за допомогою систем електронного обміну даними.

Системи, зазначені в першому підпункті, мають сприяти забезпеченню функціональної сумісності з національними механізмами та механізмами Союзу і надавати бенефіціарам змогу подавати всю інформацію, зазначену в першому підпункті лише один раз.

Застосовуються статті 8-10 Виконавчого Регламенту Комісії (ЄС) № 1011/2014, що стосуються електронного обміну інформацією.
Стаття 43 - Спільне управління та обов'язки
Відповідно до принципу спільного управління, держава-член, країна-партнер ЄІС і Комісія відповідають за управління та контроль програм відповідно до своїх обов'язків, встановлених у Регламенті (ЄС) № 1303/2013, Фінансовому Регламенті та Регламенті ЄТС.

Стаття 44 - Обов'язки країни-партнера ЄІС
Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України відповідає за координацію участі країни-партнера ЄІС у Програмі.
Стаття 45 - Повноваження та обов'язки Комісії
Застосовується стаття 75 РЗП .
Стаття 46 - Співпраця між Комісією та аудиторським органом
Застосовується стаття 128 РЗП.
Стаття 47 - Пропорційний контроль Програми
Застосовується стаття 148 РЗП .
Розділ VII - Основа для розрахунку та інтенсивність допомоги
Стаття 48 - Основа для розрахунку допомоги ЕФРР або ЄІС
Додаток III до цієї Угоди про фінансування встановлює для кожного фонду (ЕФРР або ЄІС) та вісі пріоритетів, чи має ставка співфінансування для вісі пріоритетів та/або фонду застосовуватися до:

(a)	загальної суми відповідних витрат, включаючи державні та приватні видатки; або

(b)	прийнятних державних видатків.
Стаття 49 - Інтенсивність допомоги
Ставка співфінансування Союзу на рівні кожної вісі пріоритетів Програми становить не менше 20% і не більше 85% від відповідних витрат.

Тим не менше, частина вісі пріоритетів для Технічної допомоги, що підтримується ЄІС, співфінансується на 100%.

Країна-партнер ЄІС має дотримуватися мінімального розміру свого внеску, що зазначений в Додатках I і III. У випадку здійснення внесків як від країни-партнера ЄІС, так і Союзу, внесок країни-партнера має бути зроблений у той самий час, що й відповідний внесок Союзу.

Розділ VIII - 	Фінансовий менеджмент, знімання зобов'язань, ревізія та прийняття рахунків, закриття та фінансові коригування
Підрозділ 1:	Зобов'язання та платежі
Стаття 50 - Бюджетні зобов'язання
1.	До бюджетних зобов'язань щодо допомоги ЕФРР застосовується стаття 76 РЗП.

Щодо допомоги ЕФРР, рішення Комісії про затвердження Програми є рішенням про фінансування за змістом статті 84 Фінансового Регламенту і після того як його буде доведено до відома відповідної держави-члена, юридичним зобов'язанням за змістом цього Регламенту.

2.	До бюджетних зобов'язань щодо допомоги ЄІС застосовується стаття 56 Фінансового Регламенту.

Щодо допомоги ЄІС на користь України, Виконавче рішення Комісії С(2016) 4719 від 26 липня 2016 року, є рішенням про фінансування за змістом статті 84 Фінансового Регламенту.
Стаття 51 - Загальні правила для здійснення виплат
Щодо загальних правил для здійснення виплат застосовується стаття 77 РЗП.

Відповідно до статті 27(1) Регламенту ЄТС допомога ЄФРР або ЄІС для Програми виплачується на єдиний рахунок без будь-яких національних субрахунків.

Відповідно до статті 21(2) Регламенту ЄТС орган із сертифікації отримує виплати, здійснені Комісією.

Відповідно до статті 129 РЗП держава-член забезпечує, щоб до моменту закриття Програми, обсяг державних витрат, сплачених на користь бенефіціарів, був не нижчим, ніж внесок від допомоги ЕФРР або ЄІС, виплачений Комісією на користь держави-члена та країни-партнера ЄІС.
Стаття 52 - Загальні правила для розрахунку проміжних виплат та виплати кінцевого залишку
До розрахунку проміжних виплат та виплати кінцевого залишку щодо допомоги ЄФРР застосовуються статті 78 і 130 РЗП.
Стаття 53 - Заявки на здійснення виплати
1.	До заявок на здійснення виплати застосовуються статті 79(2) і 131 РЗП.

2.	Заявки на здійснення виплати подаються відповідно до зразка, наведеного в статті 6 та Додатку VI до Виконавчого Регламенту Комісії (ЄС) № 1011/2014.
Стаття 54 - Строки подання проміжних заявок на здійснення виплати та строки їх виплати
Застосовується стаття 135 РЗП.
Стаття 55 - Виплата бенефіціарам
1.	Відповідно до статті 21 (2) Регламенту ЄТС орган з сертифікації, як правило, здійснює виплати головному бенефіціару відповідно до пунктів 2 і 3.

2.	За умови наявності фінансування з первинних і щорічних попередньо фінансованих і проміжних виплат, керуючий орган забезпечує отримання бенефіціаром загальної суми прийнятних державних витрат належних до сплати і в повному обсязі та не пізніше ніж через 90 днів з моменту подачі бенефіціаром вимоги про здійснення виплати.

Жодні суми, спеціальна плата або інші збори з еквівалентним ефектом, які можуть зменшити суми, належні до виплати бенефіціарам, не вираховуються, не утримуються і не стягуються, відповідно.

3.	Відповідно до статті 132(2) РЗП строк здійснення виплати, зазначений в пункті 2, може бути перерваний керуючим органом у будь-якому з таких належним чином обґрунтованих випадків:

a)	сума вимоги про здійснення виплати не належить до сплати або не були надані відповідні супровідні документи, включаючи документи, необхідні для проведення перевірок згідно з пунктом (а) першого підпункту статті 125(4) РЗП;

b)	було розпочато розслідування у зв'язку з можливим порушенням, що впливає на відповідні видатки.

Про перерву та її причини надсилається письмове повідомлення відповідному бенефіціару.
Стаття 56 - Використання євро
1.	Суми, зазначені в програмах, представлених державами-членами, прогнози видатків, видаткові відомості, заявки на здійснення виплати, рахунки та видатки, зазначені в щорічних і підсумкових звітах про хід реалізації, виражаються в євро.

2.	Держави-члени, які не затвердили євро своєю валютою на дату подачі заявки про здійснення виплати, конвертують суми видатків, понесених у національній валюті, в євро.

Якщо євро стає валютою держави-члена, процедура конвертації, що викладена в першому підпункті, продовжує застосовуватися до всіх видатків, зареєстрованих на рахунках органом з сертифікації, до дати вступу в дію фіксованої конверсійної ставки між національною валютою і євро.

3.	Видатки, понесені у валюті, відмінній від євро, конвертуються бенефіціарами в євро з використанням щомісячного розрахункового обмінного курсу Комісії у місяці, протягом якого видатки були:

a)	понесені; або

b)	передані на перевірку керуючому органу або контролеру відповідно до статті 42(3); або

c)	повідомлені головному бенефіціару.

Метод, обраний для цієї Програми, викладений у Програмі і застосовується до всіх бенефіціарів.

Конверсія перевіряється керуючим органом або контролером в державі-члені або країні-партнері ЄІС, в якій розташований бенефіціар.
Стаття 57 - Попереднє фінансування
1.	У 2017 році, не пізніше 30 жовтня керуючий орган може надати запит про переказ до 10% від внеску ЄІС у вигляді попереднього фінансування.

2.	У 2018 та 2019 роках, не пізніше 30 жовтня керуючий орган може надати запит про переказ усієї суми або частини коштів, що вже виділені, у вигляді додаткового попереднього фінансування у розмірі, що не перевищує загальну суму попереднього фінансування, яка складає 80%. В обґрунтування свого прохання, керуючий орган має подати проміжний фінансовий звіт, в якому вказано, що розмір видатків, які були фактично понесені або, можуть бути понесені до кінця фінансового року, перевищує вже виплачену суму попереднього фінансування. Такі подальші перекази вважаються додатковим попереднім фінансуванням.

3.	Суми, що виплачуються як попереднє фінансування, повністю списуються з рахунків Комісії не пізніше, ніж після закриття підтримки ЄІС для Програми відповідно до статті 60(1) і (2).

4.	Комісія здійснює виплату всієї або частини запитуваної суми попереднього фінансування не пізніше ніж через 60 днів з моменту реєстрації Комісією запиту про виплату.
Стаття 58 - Переривання строку виплат і зупинення виплат
5.	Стосовно переривання Комісією строку виплат застосовується стаття 83 РЗП.

6.	Стосовно зупинення Комісією виплат застосовується стаття 142 РЗП.
Підрозділ 2: Знімання зобов'язань
Стаття 59 - Принципи
1.	До Програми застосовується процедура знімання зобов'язань, заснована на тій підставі, що суми, пов'язані із зобов'язанням, які не охоплюються попереднім фінансуванням або заявкою на здійснення виплати протягом певного періоду часу, включаючи будь-які заявки на здійснення виплат, для яких вся сума або її частина підлягає перериванню строку виплати або зупиненню виплат, підлягають процедурі знімання зобов'язань.

2.	Зобов'язання, пов'язані з минулим роком періоду, знімаються відповідно до правил, що застосовуються для закриття Програми.

3.	Частина зобов'язань, що залишаються відкритими, знімається, якщо будь-які з документів, необхідних для закриття, не були подані на розгляд Комісії у строки, встановлені в статті 60.

Стаття 60 - Крайній строк для знімання зобов'язань
1.	Стосовно допомоги ЄФРР застосовується стаття 136 РЗП.

2.	Стосовно допомоги ЄІС, Комісія автоматично знімає будь-яку частину бюджетного зобов'язання за програмою, яка протягом шести місяців після закінчення терміну для здійснення заходів, який становить 60 місяців з дати набрання чинності цією Угодою про фінансування, не була використана для цілей попереднього фінансування або здійснення проміжних виплат або щодо якої орган із сертифікації не надав засвідченої видаткової відомості або запиту на здійснення виплати.

3.	Та частина зобов'язань відповідно до допомоги ЄІС, яка залишається відкритою станом на 31 грудня 2022 року, знімається, якщо будь-який з документів, необхідних відповідно до статті 138 РЗП, не був поданий на розгляд Комісії до 15 лютого 2023 року. Дві дати, що встановлені в першому реченні, продовжуються на таку саму кількість місяців у разі, якщо Комісія продовжить період, що становить 60 місяців, зазначений в пункті 2, але не більше, ніж до 15 лютого 2025 року.
Стаття 61 - Винятки щодо знімання зобов'язань
Застосовується стаття 87 РЗП.
Стаття 62 - Процедура
1.	Комісія своєчасно інформує державу-члена, країну-партнера ЄІС і керуючий орган, коли існує ризик застосування правила про знімання зобов'язань відповідно до статті 59.
2.	На підставі інформації, отриманої станом на 31 січня, Комісія інформує державу-члену, країну-партнера ЄІС і керуючий орган про суму знімання зобов'язань, що виникає внаслідок такої інформації.
3.	Держава-член має два місяці, щоб домовитися про суму, щодо якої знімається зобов'язання, або надати свої зауваження.
4.	Стосовно знімання зобов'язань щодо допомоги ЄФРР застосовується стаття 88(4) і (5) РЗП.
5.	Стосовно знімання зобов'язань щодо допомоги ЄІС, до 30 червня держава-член має подати Комісії переглянутий Додаток III до цієї Угоди про фінансування, в якому відображений зменшений обсяг підтримки за одним або декількома пріоритетами Програми на відповідний фінансовий рік. У разі неподання такого додатку, Комісія здійснює перегляд Додатка III до цієї Угоди про фінансування шляхом зменшення допомоги ЄІС на відповідний фінансовий рік. Таке зменшення застосовується до кожного пріоритету пропорційно.
Підрозділ 3: Рахунки
Стаття 63 - Підготовка, подання, розгляд і затвердження рахунків
1.	Стосовно підготовки, розгляду та затвердження рахунків застосовуються статті 84, 137-139 і 141(2) РЗП.
2.	Рахунки складаються відповідно до статті 7 та Додатку VII до Виконавчого Регламенту Комісії (ЄС) № 1011/2014.
3.	Відповідно до статті 139(10) РЗП держава-члена або країна-партнер ЄІС можуть замінити невідповідні суми, які були виявлені після подання рахунків, шляхом внесення відповідних коригувань у рахунки за звітний рік, в якому була виявлена невідповідність, не обмежуючи зміст положень статей 73 і 74 РЗП.
4.	Відповідно до статті 141(1) РЗП, крім документів, зазначених у статті 138 РЗП, для кінцевого звітного року з 1 липня 2023 року по 30 червня 2024 року керуючий орган подає остаточний звіт про реалізацію Програми.
Стаття 64 - Наявність документів
Стосовно обов'язків керуючого органу із забезпечення наявності документів застосовується стаття 140 РЗП. 
Підрозділ 4: Фінансові коригування і відшкодування з боку країн-учасників
Стаття 65 - Обов'язки країн-учасників
1.	Країни-учасники запобігають, виявляють та виправляють невідповідності та відшкодовують неправомірно виплачені суми разом з відсотками за прострочення платежів.
2.	Країни-учасники в першу чергу відповідають за розслідування невідповідностей і внесення необхідних фінансових коригувань, а також за здійснення відшкодувань. У випадку системних невідповідностей, країна-учасник розширює своє розслідування, щоб охопити всі потенційно залучені операції.
3.	Країни-учасники вносять фінансові коригування, що необхідні у зв'язку з окремими або системними невідповідностями, виявленими в операціях або в Програмі. Фінансові коригування полягають у скасування всього або частини громадського внеску в операцію або в Програму. Країни-учасники враховують характер і серйозність невідповідностей, а також розмір фінансового збитку для допомоги ЕФРР або ЄІС і застосовують пропорційне коригування. Фінансові коригування відображаються в рахунках за звітний рік, в якому було прийнято рішення про скасування.
4.	Внесок від допомоги ЕФРР або ЄІС, що був скасований відповідно до пункту 3, може бути використаний повторно країнами-учасниками в рамках відповідної Програми, з урахуванням положень пункту 5.
5.	Внесок, скасований відповідно до пункту 3, не може бути використаний повторно для будь-якої операції, яка була предметом коригування або якщо фінансове коригування здійснювалось для системної невідповідності, для будь-якої операції, на яку вплинула системна невідповідність.
Стаття 66 - Повідомлення про невідповідності
1.	Повідомлення про невідповідності надається Комісії відповідно до першого, другого і третього підпунктів статті 122(2) РЗП.

2.	Застосовується Делегований Регламент Комісії (ЄС) № 2015/1970, що встановлює додаткові детальні правила щодо критеріїв визначення випадків невідповідностей, про які необхідно повідомляти, та дані, що мають бути надані.

Відповідно до статті 3(4) Делегованого Регламенту (ЄС) № 2015/1970 повідомлення про невідповідності надається Державі-члену або країні-партнеру ЄІС, в якій бенефіціаром здійснювались видатки під час реалізації операції. Держава-член або країна-партнер ЄІС інформує керуючий орган, орган із сертифікації за програмою, аудиторський орган, а також національного контролера, як зазначено в статті 37(2), а також його представника в групі аудиторів, як зазначено в другому підпункті статті 40(1).

3.	Застосовується Виконавчий Регламент Комісії (ЄС) № 2015/1974, що встановлює періодичність та форму повідомлень про невідповідності.
Стаття 67 - Повернення коштів
1.	Відповідно до статті 27(2) регламенту ЄТС керуючий орган забезпечує відшкодування головним або єдиним бенефіціаром будь-якої суми, сплаченої внаслідок невідповідності. Бенефіціари повертають головному бенефіціару будь-які неправомірно сплачені суми.
2.	Відповідно до статті 27(3) Регламенту ЄТС, якщо головний бенефіціар не зміг забезпечити повернення суми іншими бенефіціарами або, якщо керуючий орган не зміг забезпечити повернення суми головним або єдиним бенефіціаром, країна-учасник, на території якої знаходиться або, у випадку ЄОТС, зареєстрований відповідний бенефіціар, відшкодовує керуючому органу будь-які суми, що були неправомірно виплачені такому бенефіціару. Керуючий орган несе відповідальність за відшкодування відповідних сум до загального бюджету Союзу відповідно до розподілу відповідальності між країнами-учасниками, як викладено у Програмі.

3.	Відповідно до другого речення четвертого підпункту статті 122(2) РЗП країни-учасники можуть прийняти рішення не стягувати неправомірно виплачену суму, якщо сума, що підлягає відшкодуванню з боку бенефіціара, без урахування відсотків, не перевищує 250 євро у розмірі внеску від допомоги ЕФРР або ЄІС.

4.	Застосовується Делегований Регламент Комісії (ЄС) № 2016/568 , що встановлює додаткові детальні правила щодо умову та процедур, які мають застосовуватися для визначення того, чи мають відшкодовуватись суми, що не підлягають стягненню.

5.	Країна-партнер ЄІС зобов'язується повною мірою співпрацювати з Керуючим органом, Аудиторським органом і Комісією та надавати їм підтримку в процесі стягнення. Не обмежуючи обов'язку Керуючого органу зі стягнення з будь-якого бенефіціара неправомірно виплачених сум, Комісія може ініціювати стягнення від імені Керуючого органу будь-яким способом, у тому числі шляхом взаємозаліку та примусового стягнення через компетентні суди, у разі невідшкодування останнім неправомірно виплачених сум.  
Підрозділ 5: Фінансові коригування Комісії
Стаття 68 - Обсяг, критерії та процедура
1.	Відповідно до статті 85(1), (2) і (3) РЗП, Комісія здійснює фінансові коригування шляхом скасування всієї або частини допомоги ЕФРР або ЄІС для Програми та здійснення відшкодування з боку держави-члена та країни-партнера ЄІС для того, щоб виключити з фінансування Союзу видатки, які не відповідають вимогам чинного законодавства.
2.	Відповідно до статті 85 (4) РЗП, до критеріїв для фінансових коригувань застосовуються положення статті 144 (1) - (5) РЗП.
3.	До фінансових коригувань Комісії щодо системних недоліків застосовуються статті 30 і 31 Делегованого Регламенту Комісії (ЄС) № 480/2014.
4.	Стосовно процедури застосовуються положення статті 145 (1) - (7) РЗП.
5.	Стосовно відшкодувань застосовуються положення статті 147 РЗП
Стаття 69 - Зобов'язання країн-учасників
Відповідно до статті 146 РЗП, фінансове коригування Комісії не обмежує зобов'язання країн-учасників домагатися відшкодування відповідно до статті 67(2) та зобов'язання Держав-членів здійснювати відшкодування державної допомоги за змістом статті 107 (1) ДФЄС і відповідно до статті 14 Регламенту Ради (ЄС) № 659/1999.

Розділ IX - Припинення участі та проблеми реалізації
Стаття 70 - Непідписання цієї Угоди про фінансування
Якщо країна-партнер ЄІС не укладає цю Угоду про фінансування до кінця року, наступного за роком, в якому було прийнято рішення про фінансування, як зазначено в статті 50, Комісія може запропонувати МК зміну до Програми з метою припинення участі країни-партнера ЄІС в Програмі відповідно до процедури, викладеної в статті 10(4).
Застосовується стаття 71 (2) - (4) з відповідними змінами.
Стаття 71 - Проблеми реалізації
1.	Якщо та частина допомоги ЕФРР або ЄІС за Програмою, що стосується бенефіціара в країні-партнері ЄІС, не може бути реалізована через проблеми, що виникають у відносинах між країнами-учасниками та в інших обґрунтованих випадках, Комісія може запропонувати МК зміну до Програми з метою припинення участі країни-партнера ЄІС у Програмі до закінчення терміну виконання відповідно до процедури, викладеної в статті 10(4).
2.	У разі припинення участі країни-партнера ЄІС у Програмі, керуючий орган передає остаточний звіт протягом шести місяців після прийняття Комісією відповідного рішення. Після погашення попередніх платежів попереднього фінансування Комісія здійснює виплату остаточного балансу або, у відповідних випадках, видає розпорядження про відшкодування. Комісія також знімає зобов'язання щодо залишку зобов'язань.
3.	Та частина допомоги ЕФРР або ЄІС, що стосується бенефіціара в країні-партнері ЄІС, до якої вже застосовується грантовий документ без будь-яких умов відповідно до другого підпункту статті 12(7), повертається  керуючому органу, якщо вона не було виплачена щодо договірних зобов'язань бенефіціара, контракт з яким було укладено до прийняття Комісією рішення про припинення участі.
4.	Та частина допомоги ЕФРР або ЄІС, що стосується бенефіціара в Державі-члені, до якої вже застосовується грантовий документ, залишається доступною протягом її звичайного терміну дії, але може бути використана лише для здійснення заходів виключно у відповідній Державі-члені і контракт з якою було укладено до прийняття Комісією рішення про припинення участі.
5.	Як альтернатива, може бути прийнято рішення про скорочення асигнувань за Програмою у зв'язку з участю країни-партнера ЄІС в рамках програми відповідно до процедури, викладеної в статті 10(4).

Розділ X - Прикінцеві положення
Стаття 72 - Консультації між країнами-учасниками та Комісією
(1)	Між країною-партнером і Комісією проводяться консультації перед ініціюванням будь-якого спору у зв'язку із реалізацією цієї Угоди про фінансування відповідно до статті 76 цих Загальних умов або будь-якого спору щодо тлумачення цієї Угоди про фінансування, які не можуть бути вирішені відповідно до статті 3 Особливих умов.
(2)	Якщо Комісії стає відомо про проблеми у здійсненні процедур, пов'язаних з реалізацією цієї Угоди про фінансування щодо країни-партнера ЄІС, вона налагоджує всі необхідні контакти з країною-партнером ЄІС для виправлення ситуації і вжиття необхідних заходів.
(3)	Консультації можуть призвести до внесення змін, зупинення або припинення дії цієї Угоди про фінансування.
(4)	Комісія та країна-партнер ЄІС повідомляють Державі-члену про будь-які консультації або контакти відповідно до пунктів 1 і 2.
(5)	Комісія проводить консультації з Державою-членом до вжиття заходів, зазначених в пункті 3.
Стаття 73 - Внесення змін до цієї Угоди про фінансування
(1)	Без обмежень змісту пункту 6, внесення змін до цієї Угоди про фінансування здійснюється відповідно до пунктів 2-5.
(2)	Будь-які зміни до цієї Угоди про фінансування оформлюються у письмовому вигляді.
(3)	Якщо одна з країн-учасників надає запит про внесення змін, такий запит подається на розгляд Комісії принаймні за шість місяців до того часу, коли зміна має набрати чинності.
(4)	У разі, якщо Комісії стає відомо про протиріччя між, з одного боку, положеннями цієї Угоди про фінансування та, з іншого боку, основними актами, переліченими в статті 1 Особливих умов, Комісія пропонує необхідне узгодження цієї Угоди про фінансування з положеннями основних актів.
У разі внесення змін до основного акту, Комісія пропонує необхідне узгодження цієї Угоди про фінансування зі зміненими положеннями основних актів протягом двох місяців з моменту набуття ними чинності.
(5)	Внесення змін до Виконавчого Регламенту (ЄС) № 2015/207 стосовно різних зразків не вимагає внесення змін до цієї Угоди про фінансування. Країні-партнеру ЄІС надсилається письмове повідомлення про будь-які такі зміни та набуття ними чинності.
(6)	Керуючий орган надсилає Комісії письмове повідомлення про будь-яке рішення про внесення змін до [Додатка [V]] [конкретний документ, зазначений у статті 8 Особливих умов] протягом одного місяця з дати прийняття такого рішення про внесення змін. У рішенні про внесення змін зазначається дата набрання ним чинності. Комісія надає письмове підтвердження отримання такого повідомлення.
У випадку внесення змін до цієї Угоди про фінансування відповідно до пунктів 2-5, [Додаток [V]] [посилання на конкретний документ, зазначений у статті 8 Особливих умов] замінюється останньою версією, що була повідомлена Комісії.
Стаття 74 - Зупинення дії цієї Угоди про фінансування
(1)	Дія цієї Угоди про фінансування може бути зупинена в таких випадках:
(a)	у випадку порушення країною-партнером ЄІС зобов'язань за цією Угодою про фінансування;
(b)	у випадку невиконання країною-партнером ЄІС вимог щодо доручення завдань з виконання бюджету;
(c)	у випадку зупинення дії Угоди про асоціацію між Європейським Союзом та країною-партнером ЄІС;
(d)	у випадку порушення країною-партнером ЄІС зобов'язань щодо поваги до прав людини, демократичних принципів і верховенства права, а також у серйозних випадках корупції.
(2)	Дія цієї Угоди про фінансування може бути зупинена у випадках настання форс-мажорних обставин, як це визначено нижче.
"Форс-мажор" – будь-яка непередбачувана та виняткова ситуація або подія, що не залежить від волі сторін, яка перешкоджає будь-якій з них виконувати будь-які зі своїх зобов'язань, що не пов'язано з помилкою або недбалістю з їхнього боку (або з боку їхніх підрядників, агентів або співробітників) і виявляється непереборною, незважаючи на всю належну обачність. Дефекти обладнання чи матеріалів або затримки в забезпеченні їхньої готовності, трудові спори, страйки або фінансові труднощі не можуть вважатися форс-мажорними обставинами. Сторона не вважається такою, що порушила свої зобов'язання, якщо виконати їх їй завадило настання форс-мажорних обставин, про які інша сторона була належним чином поінформована. Сторона, яка стикається з форс-мажорних обставинами, невідкладно інформує про це іншу сторону/сторони із зазначенням характеру, ймовірної тривалості та передбачуваних наслідків проблеми, і вживає будь-яких заходів, щоб звести до мінімуму можливі збитки. Якщо форс-мажорні обставини впливають лише на частину Програми, зупинення дії цієї Угоди про фінансування може бути частковим.
Жодна зі сторін не несе відповідальності за порушення своїх зобов'язань за цією Угодою про фінансування, якщо виконати їх їй завадило настання форс-мажорних обставин, за умови вжиття нею заходів для зведення до мінімуму можливих збитків.
(3)	Комісія може зупинити дію цієї Угоди фінансування без попереднього повідомлення.
(4)	Комісія може вживати будь-які відповідні запобіжні заходи до того, як відбудеться зупинення.
(5)	Після повідомлення про зупинення зазначаються наслідки для діючих або таких, що мають бути підписані, контрактів про закупівлю та надання гранту, а також угод про делегування.
(6)	Зупинення дії цієї Угоди про фінансування не виключає перерву у здійсненні виплат відповідно до статті 58 та припинення дії цієї Угоди про фінансування Комісією відповідно до статті 75.
(7)	Сторони відновлюють виконання цієї Угоди про фінансування, щойно це дозволять обставини, за наявності попереднього письмового схвалення Комісією. Це не виключає внесення будь-яких змін до цієї Угоди про фінансування, які можуть бути необхідним для адаптації Програми до нових умов реалізації, включаючи, якщо це можливо, продовження терміну прийнятності, або припинення дії цієї Угоди про фінансування відповідно до статті 75.
Стаття 75 - Припинення дії цієї Угоди про фінансування
(1)	Якщо питання, що призвели до припинення дії цієї Угоди про фінансування не були вирішені протягом періоду, що становить не більше 180 днів, кожна зі сторін може припинити дію цієї Угоди про фінансування шляхом надсилання попереднього повідомлення за 30 днів.
(2)	Дія цієї Угоди про фінансування припиняється автоматично, якщо протягом двох років з моменту її підписання:
(a)	не було ініційовано жодної виплати;
(b)	не було підписано договір про реалізацію або угоду про делегування.
(3)	У випадку повідомлення про припинення, зазначаються наслідки для діючих контрактів про закупівлю та надання гранту, угод про делегування, а також таких контрактів або грантів та угод про делегування, що мають бути підписані.
(4)	Припинення дії цієї Угоди про фінансування не виключає можливості Комісії вносити фінансові коригування відповідно до статті 68.
Стаття 76 - Механізми врегулювання спорів
(1)	Будь-який спір, що стосується цієї Угоди про фінансування, який не може бути вирішений протягом шести місяців шляхом консультацій між сторонами, як це передбачено у статті 72, передається під юрисдикцію Європейського Суду. У випадку, якщо країна-партнер ЄІС не погоджується з такою юрисдикцією, і лише в цьому випадку, спір передається на розгляд арбітражу.	
(2)	У випадку арбітражного провадження, сторони призначать спільного арбітра протягом 30 днів з моменту запиту про арбітраж. В іншому випадку, кожна сторона призначає свого арбітра: У такому випадку, два арбітри, в свою чергу, протягом 30 днів призначають третього арбітра. Якщо арбітри не приймуть рішення про інше, застосовується процедура, передбачена у Факультативних правилах Постійної палати третейського суду для арбітражного розгляду, в якому беруть участь міжнародні організації та держави. Рішення арбітрів приймаються більшістю голосів протягом трьох місяців.
(3)	Кожна зі сторін зобов'язана вжити заходів, необхідних для виконання рішення арбітрів.